1813, Wellington har påbörjat sin offensiv-
-för att driva Frankrike ur Spanien.
Napoleon har lidit nederlag i Ryssland och arméerna i norra Europa-
-på tillbakagång, är fast beslutna om att hålla kvar Spanien.
Ers majestät...
Vad är er plan, Ducos...?
För priset av en fånge och en död, lämnar England Spanien utan motstånd.
Den detroniserade spanska kung Ferdinand-
-kommer att skriva under och avsluta kriget mellan England och Frankrike.
Vi drar oss tillbaka och Ferdinand blir åter kung över Spanien.
I gengäld lovar Ferdinand att bryta alliansen med England.
De brittiska arméerna kommer att beordras lämna Spanien.
Joseph gillar att vara kung över Spanien.
Jag är säker på att er bror kommer att vara en bra kung varsomhelst.
Spanjorerna kommer att fortsätta att strida.
Endast den omtyckta Ferdinand kan få dem att acceptera freden.
Men han behöver stöd. Kommer den spanska adeln att stödja honom?
De spanska generalerna? Och viktigast av allt, vad säger kyrkan?
Vad kommer de att säga?
De kommer att samtycke, ers majestät.
Mycket bra uttänkt, Ducos. Jag är imponerad.
- Jag borde ha tänkt ut det. - Det gjorde ni.
Jag utvecklade idén bara.
Men Ducos, vad får du ut av det här?
- Hämnd. - På vem?
En brittisk officer, major Richard Sharpe.
Han har tur, den här Sharpe?
I Talavera fångade han en örn med bara händerna.
Se till så att hans tur tar slut.
De springer nu, Nairn. Vi jagar ut dem och dränker dem i kanalen.
Synd att vi inte kan hindra dem från plundra och förstöra.
Napoleon har problem i Ryssland, de behöver alla pengar de kan få.
- Hur är modet hos männen? - Något nötta, sir.
Och Sharpe...?
Han är inte densamme, sir.
Han förlorade sin hustru.
Sorg påverkar människor olika.
Jag har en... Var har Napoleon sina arméer?
Jag vet inte, Perkins...?
I ärmen...
- Full igen, Harper? - Jag med, sir!
Han ser dyster ut, som en gammal domare.
Han tar fortfarande skulden.
Skuld och sorg.
Om jag kan hjälpa dig på något vis, så säg bara till.
Jag vet, Pat.
- Hur är det med Ramona? - Bra, sir.
Nairn gav oss tillåtelse att gifta oss.
Bra.
Du vet att jag gillar henne väldigt mycket, sir.
Och med en småtting på väg, tyckte väl Nairn att det var lika bra.
- När är bröllopet? - Så snart vi hittar en präst.
Hon har skaffat en klänning.
Den har krås. Ja, du vet hur kvinnor är, sir.
Jag känner en eller två, Pat.
En sak kan jag säga. De gillar att gifta sig, så de gör det.
Speciellt när de är gravida.
Se till henne, Pat. Hon behöver dig.
- Ät, Patrick. - Hur mår Lill-Patrick...?
- Det kanske är en flicka. - Så länge det är en av de två...
- Vad betyder det? - Jag är glad att jag känner dig.
Jag är glad att jag känner dig också.
Och soppan är inte så tokig...
Ju snarare vi jagar ut fransmännen, desto bättre.
- Han behöver en god strid. - Han behöver en god kvinna.
Han hade en... som han förlorade.
Han förlorade henne. Det gjorde han.
FRANSKA GARNISONEN NORRA SPANIEN
Fortare, vi måste åka fortare.
- Min man kommer snart på mig. - Oroa dig inte, mina män vaktar dig.
- Vi tar dig dit. - Det måste vi.
Jag förberett mig hela livet för det här.
Kalla mig Raoul. Jag ska ta dig till Paris.
- Du är så vacker. - Och du är så modig.
Om du ändå ville leva med mig i Paris, jag skulle bli lycklig.
Raoul, du har redan en hustru.
- Hon är gammal och ful, men du... - Får dig att känna dig som 60 igen.
Du har en vass tunga, men det har jag också.
Jag ber om ursäkt, men jag har order från kejsaren.
- Till mig? - Till markisinnan.
Hur mår ni, Helene?
Smiter ni, markisinnan?
Som resten av franska armén.
De har krigat för sitt land, till skillnad från dig.
Pierre, mitt liv var i fara varje dag.
Det är det fortfarande. Er transport är packad med guld och silver.
Målningar, mynt, statyer, boningar, hantverk och dyra viner.
Det totala värdet uppgår till en miljon spanska dollar.
Du missade möblerna. Det finns en säng med speglar.
Är det i den ni övertygade generalen om att skydda ert stöldgods?
Han är en idiot.
Det är ni båda...
Förolämpa mig inte, Helene, jag kan förstöra dig.
Jag avskyr er son, markisinnan.
Ni hälften brittisk, men jobbar åt oss.
Jag är också fransyska.
Ni gifte er med en spanjor och när han krigar, stjäl ni hans egendom.
- Jag kämpar för Frankrike. - Du kämpar för dig själv.
Ni har ingen skam i kroppen och inget eget land...
Ni äcklar mig.
Så synd, när jag finner er så attraktiv.
Ni har haft det lätt i det här kriget. Klipper med ögonfransarna-
-och lever i spansk flärd med er kära man, markisen.
Jag gifte mig med honom efter Napoleons önskemål.
Tror ni jag gillade hans flåsanden, medan jag stal information åt er?
Jag har inte tänkt på det.
Men, ni har aldrig haft sex...
Vad vill du ha, Pierre?
- Ni ska skriva ett brev. - Jag tar inte order från er.
Det är inte från mig, det är från högsta instans.
Skriv ett brev och förklara att anledningen till att ni flyr-
-är att den engelska major Sharpe har tvingat sig på er.
Och när han var berusad försökte han attackera er.
Jag har aldrig träffat Sharpe.
Skriv brevet...
Er egendom är packad på franska vagnar...
- Utdömda vid tillfälle. - Det kan jag ändra på.
Skriv!
Vad vi gör till föremål för våra begär...
...kommer att styra hur vi planerar våra liv.
Den som placerar sin lycka på jorden blir alltmer världslig.
På jorden ska han streta och svettas.
Han kommer att krympa till något oväsentligt.
Han kommer att lockas in i det som inte är sunt.
Evigt ljus kan endast ges av Jesus Kristus.
Och vars förmåga att frälsa försäkrats av gud själv. Amen.
Gud den allsmäktiges frälsning. Fadern, sonen och den helige anden.
Han är med er och blir med er för alltid. Amen.
Kompani, utgå!
- Är ni Sharpe? - Vem är ni?
- Är ni Sharpe? - Jag är den som kan ge er på arslet.
- Jag är major Mendora. - Jag är Sharpe.
Ta det lugnt.
Det var från min herre, markisen.
Markisens fru har skrivit och beskrivit en dåliga uppförande.
Att ni fegt attackerat henne.
- Jag har aldrig träffat henne. - Ni har förolämpat.
Det har du också, kompis.
Det finns en glänta vid södra vägen. KI 19.00 ikväll...
- Vad handlade det där om? - Gud vet...
- Ni lovade att jag skulle få åka. - Jag håller mitt ord.
Det är utdömda vagnar. Ni får inte råka ut för en olycka.
Napoleon gjorde er till vagnchef, grattis Pierre...
Hör på och tänk igenom det här.
Om Wellington får reda på det här, är det slut. Dueller är förbjudna.
Och vad hände med markisinnan egentligen?
- Börja inte... - Förlåt.
Jag ska döda markisen och markisinnan när jag hittar henne.
Självklart.
- Vad vill han? - Major Sharpe!
Kapten...
Jag hoppas ni avbryter duellen, sir.
Blir ni upprörd av att se spanskt blod?
Jag har talat med de officerarna. Markisen är bra med svärd.
Han har län sig i Paris, från Bouillet.
Han kan lära sig i Spanien, från mig.
- Inte längre... - Du behöver en sekundant.
Jag tar själv ansvar för det här, inför Wellington.
Han försöker blända er, fintar vänster och stöter höger.
Stöt på finten, sir.
Fäkta skiten ur honom. Lycka till.
Ni har en chans till. Be om ursäkt och dra er tillbaka.
- Jag har inget att be om ursäkt för. - Gott så.
Duellen är över med någons död.
Major Sharpe...
Jag skulle inte le ännu, om jag vore er.
Ditt feta svin...
Ni kommer inte hitta en kista stor nog.
Vi har lekt din lek, nu är det mina regler som gäller.
- Det har du aldrig sett i en duell! - Det är ingen duell, det är ett gräl.
Major Sharpe!
Vad fan tror du att du sysslar med?
- Det är en hederssak, sir. - Heder?!
- Duellen är inte över. - Hör på, det blir ingen duell.
Det var aldrig någon duell. Det är en "vänskaplig övning".
Har ni förstått?
Major Sharpe...
Gud i visdom, räddade Sharpe idag.
Alla såg att han backade tillbaka.
Ni är en hjälte i Spanien.
Där du leder, markisen, följer andra.
- Ni är arresterad, major Sharpe. - Vadå?
Avbryt -
Ge mig en svärd, major Sharpe.
Sharpe, ni är misstänkt för mordet på Marques de Casares el Grande.
Jag har sovit hela natten. Hur dog han?
Avskuren hals från öra till öra, medan han sov.
Det var inte jag, jag svär på min heder.
Ni är arresterad. Om jag inte låser in dig så hänger spanjorerna dig.
Fånge och eskort, framåt!
Framåt marsch!
- Hej då, vi ses i Paris. - Hej då, Raoul.
Kom snart.
Som du alltid gör.
Jag förstår våra allierade men han är oskyldig tills motsatsen bevisats.
Vi kommer inte att lämna över honom. Vi ska ha en militär rättegång.
Vi ska gå igenom bevisen och först då ska vi kunna döma honom.
Är jag tydlig nog!
- Gjorde han det, Nairn? - Jag svär att han är oskyldig, sir.
- Jag tror honom. - Men han duellerade och ljög om det.
- Han har aldrig träffat markisen. - Varför ljuger markisinnan då?
Hon skrev ett tårdrypande brev till sin avlidne make, vila i frid,-
-om Sharpes vidriga oförsiktigheter.
- Brevet levererades av Fader Hacha. - Inkvisitorn?
Just det, med öron som kardinalens och en orms hjärta.
- Hur är det med major Sharpe? - Han är åtalad för mord på markisen.
Hela armén är upprörd.
- En så vacker dag. - Nu vill vi ha betalt.
Markisen hade, som din bror kommer säga, en paragraf i sitt testamente.
Inte ovanligt. Om hans änka blir nunna-
-går hans förmögenhet till kyrkan.
Och ni Fader Hacha...
Som Guds representant här, får ni ta hand om arvet.
Markisinnan reste för två timmar sedan. Hon har pengarna.
- Vi dödar henne. - Nej, vi måste vara lagliga.
Fader Hacha, jag behöver brev från spanska adeln-
-som försäkrar kung Ferdinand om att fred med Frankrike godtas.
Jag är säker på att det inte blir några problem.
Kommer era trupper att lämna oss ifred?
- Det har ni mitt ord på. - Och ni har mitt ord.
Om Sharpe döms för mordet kommer spanjorerna aldrig lita på oss igen.
De vill ha rättvisa.
Det ska de få, sir.
Vad än domen blir.
Major Sharpe. Löjtnant Trumper-Jones, din försvarare.
- Har du varit här länge? - Två månader.
Har du gjort det här förut?
- Vill ni säga vad som står i brevet? - På engelska, tack.
"Käre Paolo, vad jag ska säga smärtar och kommer att såra dig."
"Jag flyr på grund av otrevliga närmanden från major Sharpe."
"Han har varit på mig vid flera tillfällen med skamliga förslag".
"Till detta lägger jag att vid natten till den 16 april"-
-"kom Sharpe hem till oss i berusat tillstånd".
"Han tvingade sig in, och bad om att få ligga med mig".
Jag har aldrig träffat kvinnan!
Tystnad ska råda i rätten, är det klan?
Fortsätt, major Mendora.
"Han sa att det fanns bara en kvinna i hans liv, och det var jag".
"Han sa att han måste döda dig, för att få mig".
Tack, major Mendora.
Kan ni berätta vad som hände efter att markisen fått brevet?
Sharpe vägrade att be om ursäkt, så det blev en duell.
Och duellen fick ett abrupt avslut...?
Den avbröts, och Sharpe vrålade.
- Vrålade? - Han sa att han skulle döda markisen.
Len duell.
Tack major Mendora.
Mr Trumper-Jones...
Major...
Major Mendora, ni vill se Sharpe hängd, eller hur?
Nej-
Ni hade förolämpats av Sharpe innan svärdövningarna...
Protest! Det var en duell som förbjudits av Wellington.
Mr Trumper-Jones vi kallar duellen för "duellen".
- Är det klart? - Ja, sir.
Mendora, förolämpade inte Sharpe er när han skulle "ge er på häcken"?
- Det hörde jag inte. - Du ljuger.
Major Sharpe...!
Ni är inga gentlemän, men ni ska bete er så i den här rätten. Klart?
- Sir... - Var fan är Nairn?
Vi har hört från spanska vakten vid markisens ägor-
-att en brittisk skytt med rakt svärd lämna vid kl 03.00 i morse.
Kan du förklara det?
- Jag sov till gryningen, sir. - Men du har inga vittnen?
- Jag dödade inte honom. - Du säger så, Sharpe.
Ni säger också att ni inte träffat markisinnan, men vi har brevet.
Vi har fått höra om era usla närmanden på henne.
Varför berättar hon om det?
Jag vet inte. Hon ljuger!
- Er make är död, markisinnan. - Det märks knappt.
Ni har varit otrogen och är en mörderska. Jag ska rädda er.
Ni är här för er egen skull.
I Himlaklostret ska ni finna frid.
Vi finner er skyldig, ni har dragit brittiska armén i vanära.
Ni förlorar era grader och kommer att eskorteras till avrättning.
Inför våra allierade ska ni hängas till döds.
- Har ni något att säga? - Tillstånd att dö i min uniform?
Avslås.
Perkins, Hagman, döda alla som hindrar oss.
- Då kör vi! - Ni stannar där ni är!
- Säger vem? - Wellington.
- Ska jag servera Sherry? - Det är en avrättning, inget dop!
När det var överstökat, kanske vi kan fortsätta med kriget?
De dödar våra hjältar och säger att de vann kriget på egen hand.
Onödigt, Harper.
Det var mord, sir.
- Furir? - Patrick... Patrick!
- Furir Harper? - Sir.
Jag har jobb till dig. Sätt på det här, säg hej då, och skynda på.
Ta hand om dig nu, och om honom.
Jag älskar dig väldigt mycket.
- Får jag fråga vart vi ska? - Bortom bergen.
Ta bon era stinkande händer från mig.
Gud må förbanna er. Pesten eller kopporna tar er.
Tjuvar, förbannade tjuvar. Släpp ut mig härifrån.
När kriget är slut, reser ni hem då, furir?
Om jag lever då, så reser jag Ramona och barnet hem.
Om jag dör och blir begraven här-
-så kommer min själ att hitta hem till Irland.
Så du tror på spöken, furir?
Jag tror på gud fader, sonen och vålnaden som rider vinden.
Här kommer ett spöke, Harper.
Han hette Liam Dooley. Han och hans bror skulle hängas för kyrkplundring.
Jag erbjöd en av dem att leva. Liam tog "klave". Ett dåligt val.
- Vem vet att jag lever? - Vi, Wellington, övervakarna.
Alla har svurit tystnad.
Varför allt rävspel?
Fransmännen flyr, de orkar inte mer.
De använder tricks för att få oss osams med spanjorerna.
Vi måste hitta dem och få dem att sluta.
Vilka "vi"?
Du och furir Harper. Ni ska hämta hit markisinnan.
- Jag dödar henne. - Nej, och det är en order.
Hon har svaren på rävspelen.
- Varför skrev hon brevet? - Hon är spion åt fransmännen.
Hon gifte sig med markisen, troligtvis på Napoleons order.
Jag är soldat. Jag strider, inte spionerar.
Du gör som du är tillsagd, Sharpe.
Just det, ni kommer att behöva det här...
Hör på, det finns en präst i närheten, fader Sanchez, en god man.
Han hör ett och annat. Tala med honom, det är en bra början.
Var försiktig. Tänk på att du är "död".
- Om vi inte hittar markisinnan? - Kom inte tillbaka då. Lycka till!
Jag ger mitt fulla stöd till planen...
Jag ber ers majestät att göra det samma.
- Tillstånd att avvika och tala? - Fortsätt
- Var är furir Harper, sir? - Han gör ett jobb åt mig.
- Se efter hans kvinna, Hagman. - Det ska vi.
Vi håller ihop. Ramona är en del av oss.
Liksom major Sharpe var. Tillstånd att återgå till leden?
Återgå.
- Fan. - Okej?
Jag har varit gladare.
- Lever han? - Alltjämt
De svinen. Fyra mot två.
- Bra odds. - Bättre snart. Stanna här.
Marquesa de Casares, vi måste hitta henne, förstår du?
- Marquesa Dorada? - Hon har gyllene hår.
- Var är markisinnan? - EI Matarife, hermano Hacha.
Var är hon? Marquesa Dorada?
Partisaner. ..i klostret.
- Partisaner? Bonde? Bonde?
Santa...Monica.
Tack, fader.
- Stödet ökar? - Varje timme. Spanska adeln hjälper.
När kungen återvänder, kanske inkvisitionen återvänder också?
Jag ber för det.
Där uppe ligger klostret.
Partisanerna får snart se oss.
Det gör de redan.
Jag är brittisk officer. Major Vaughan.
Jag kommer med hälsningar från Wellington.
- Känner han till mig? - Vem känner inte EI Matarife?
Snyggt gissat, sir.
Hatar ni fransmännen, Vaughan?
- Jag bekämpar dem varje dag. - Ni skulle se hur jag strider.
Jag vet inte om jag vill se det här.
Vilka svin.
Nu kan jag skryta med att jag kämpat mot fransmännen med EI Matarife.
Hör ni honom?
Han sa att han kämpat med mig.
Wellington behöver er hjälp.
Brittiska armén avancerar och håller fransmännen tillbaka.
Jag är här för generalen vill att partisanerna finns till hands-
-för att överfalla fransmännen och döda dem.
Alla partisaner, men speciellt EI Matarife.
Säg till generalen att mina styrkor är på er sida.
Wellington söker något mer. Ni har Marquesa Dorada.
- Frågade Wellington efter henne? - Vi hörde att hon var här.
- Vem har sagt det? - Allt EI Matarife gör är viktigt.
Vi vill tala med henne. Hon vet saker om franska armén som kan hjälpa.
- Vill ni tala med henne? - Gärna.
Kanske mer än bara tala...?
- Är hon uppe i klostret? - Nej, hon är här.
Ni kan tala med henne, kom.
Ni skulle ju vaka över henne!
Ledsen, señor, han ska straffas.
Lycka till, vänner.
Vem hon än var, dog hon i onödan.
Marquesa har gyllene hår, den döda tjejen hade svart.
- Marquesa Dorada. - Någon stackars tjänarinna.
Ytterligare en själ som inte behövt dö.
- Jag hoppas ni mår bra. - Jag hoppas att ni lider svårt.
Fader Hacha har berättat om er vilja till ånger.
- Jag har inte syndat nog ännu. - Och acceptera ödet.
Jag går gärna med i ert glada gäng, men ni behöver nya kläder.
- Gud hör din vassa tunga. - Och ser ert tjuveri.
Din falska oskuld.
Ni har lång väg att gå innan ni kan ge er åt skaparen.
Men vi har tid.
Ta hästarna och vänta där nere, Pat.
Lycka till.
- Jag ska träffa Marquesa de Casares. - Hon är inte här.
- Jag har rest långt. - Vem är ni?
- Major Vaughan. - Det är emot Guds regler.
- Gud kommer att förlåta mig. - Ni får inte träffa henne. Gå.
Gå din väg!
- Snälla! - Marquesa!
Marquesa?
Fan också.
Marquesa?
Är du skickad av Raoul?
Kom igen nu.
Stanna! - För sent, jag ska vara otrogen.
“Vaken!
Vi har lite problem, men vi klarar nog att lösa det.
Fortsätt!
- Är allt bra? Vi borde stanna. - Ja då, vi stannar senare.
- Kör iväg hästarna. - Jag vill aldrig mer se en häst.
- Håll käft! - Det går inte till fots.
Inte till häst heller. Kör iväg dem, de följer spåren. Kom igen.
Mitt hår!
Fortsätt!
- Vart är vi på väg? - Håll käft.
Sätt dig på häcken, eller jag smiskar dig.
- Som du gjorde med nunnorna? - Gjorde du det?
- Han slog dem inte. - De är goda människor.
- De är tjuvar och lögnare. - Du var i gott sällskap då.
- Är kulan kvar i? - Nej, den rispade mig.
- Du räddade livet på mig? - Du försökte göra slut på mitt.
- Jag har aldrig träffat dig. - Hörde du, Pat?
Du blöder fortfarande. Rör dig inte.
- Vilka var mina "skamliga förslag"? - Vadå?
Nu förnekar hon mig, Pat, efter allt vi har gått igenom.
Jag hör henne, sir.
Minns hon mannen som gick ner på knä och var berusad?
Krälade på golvet och bad om att få ligga med damen. Fan också.
- Jag minns honom. - Det skulle jag också gjort.
Han förlorade sina grader på grund av lögnerna och hängdes.
- Vem är ni? - Det vet ni nog.
Jag heter Sharpe.
- Jag stinker av klostret. - Bra.
- Jag vill ta av mig, den har loppor. - De stackars satarna tog dig?
Snälla, jag ber dig.
Ni måste hjälpa mig.
Kom igen, då.
Gud bevare Irland.
Det är väldigt kallt för årstiden.
Nätterna blir kortare.
Ge mig den där.
- Stal du de här? - Nej, de är mina.
Jag har mer i vagnen som EI Matarife och hans bror överföll.
- Vem är hans bror? - Hacha, inkvisitorn.
Hermano... Det var det den gamla prästen försökte säga.
- Du stal det? - Det är mitt. Ducos försökte ta det.
- Major Ducos? - Känner ni honom?
- Vi har träffats. - Han fick mig att skriva brevet.
- Var är han? - Santa Maria.
Ge mig en hand.
Det var inte artigt gjort, frun.
- Är du med partisanerna också? - Var inte dum.
Omringade av fransmän och en galen man med en kvinna som fick mig hängd.
Guds vägar äro outgrundliga.
Han behöver hjälp.
Har du någon kvinna, Sharpe?
- Jag hade. - Lämnade du henne?
- Hon dog. - Jag beklagar.
Ramona...
- Jag hämtar en av kvinnorna. - Vi hinner inte.
Du ska inte hata mig.
- Du är spion! - Jag är en soldat, Sharpe.
Jag kan inte bära gevär, så jag använder vad jag har.
Vad ska annars en fattig flicka göra för att komma ut i världen?
Du är inte fattig.
Vad drömmer du om, Sharpe?
Att resa hem.
Jag med.
Hon måste ligga på rygg.
- Hon vill inte. - Hon måste.
- Säger vem? - En läkare.
- Där ser du. - Francis?
Francis...?
- Lakan... - Lakan? Okej.
- Har du gjort det här förut? - Inte med människobarn.
Nej...
Jag tror jag tar en titt.
- Jag har varit fattig, Sharpe. - Så rörande.
Jag har drömt hela livet om ett hem vid Seine.
Gott vin och snygga män.
- Jag har inte alltid varit en lady. - Så förvånande.
Vem dödade markisen?
Prästen eller hans bror.
- Ducos ligger bakom. Han har ingen... -...ära.
En mycket underlig man, Sharpe.
Du pratar om ära...
Du ville inte slå nunnorna.
Sånt kan inte köpas.
Du gillar mig inte, men jag har aldrig träffat någon som du.
Du är kall.
Jag är rädd.
- Det är jag också. - Det tror jag inte på.
Bra.
Jag sa inte att jag inte gillar dig.
- Vad fan pågår här? - Vi förlöser ett barn, sir.
Vadå?
Visst, fortsätt...
Fortsätt, fortsätt...
- Du klarade det. - Hon klarade det.
Lilla pojken. Kom och titta. Titta på honom.
Tack Gud, för han är god.
Hans salighet varar för evigt...
Välsigna detta barn, för han är en gåva på jorden.
Torka hans tårar och lätta hans sorg. Amen.
Amen.
- Jag måste uträtta behov. - Jag går med.
- Är det nödvändigt? - Jag är rädd för det.
- Jävligt kallt. - Det är vädret, frun.
Raoul...
Stick, furir Harper. Du kan inte hjälpa Sharpe.
Ta chansen, gå!
Raoul!
Partisanerna tog vagnen och låste in mig i ett kloster.
Den här mannen räddade mig.
- Vi måste hitta Hacha. - Ar du ensam?
Ja, det är han.
Du är en modig man, vem är du?
Jag är major Vaughan, en brittisk officer.
- Var ni efter Marquesas vagn? - Ja.
Vi tar med Marquesa, och er som fånge.
- Ni kan låta mig gå, sir. - Det går inte.
Men jag har ett erbjudande.
Om ni lovar att inte fly, så blir ni behandlad med respekt enligt er grad.
- Om jag inte lovar? - Väpnad eskort till Santa Maria.
Major Ducos är ansvarig för fångarna i Santa Maria.
Lova honom, Vaughan.
Han släpper dig fri i Frankrike.
Ett hem vid Seine, en gentlemans liv.
Men utan ära.
Jag kan inte lova er, sir.
Sharpe...
Furir Harper kommer, sir.
- Problem? - Eventuellt, sir.
- Sharpe? - Möjligt, sir.
Fixa det. När vi slåss mot fransmännen vill jag inte ha några hinder.
- Hittade ni markisinnan? - Ja, sir.
Men fransmännen kom, och hon kom undan.
- Var är Sharpe? - Santa Maria.
- Känner de honom? - De tror att han är major Vaughan.
- Åtalaren? - Just det.
- Frågade han ut henne? - Hela natten, sir.
Fick han några svar?
Det verkar som Hacha och Matarife tvingade henne att skriva brevet.
Men bakom ligger major Ducos.
- Var är han? - Santa Maria.
Han kommer att döda Sharpe.
- Jag ska rädda honom. - Det går inte.
- Vi behöver våra män. - Vi behöver mycket.
- Men Sharpe i synnerhet. - Han kanske redan är död.
Den har jag hört förut.
Armén behöver dig, furir, och "De utvalda".
Vi kommer tillbaka snart, sir. Liksom vålnaden som rider vinden.
- Se till att det blir så, furir. - Tack, sir.
- Vårt barn. - Patrick?
Patrick, José, Hagman, Cooper, Harris, Perkins, Harper.
Hon döpte honom efter barnmorskorna.
Ta hand om er.
- Furir, vad händer. - Vi ska till en man vid namn Sharpe.
- Ska vi alla dö? - Nej, Perkins.
Fransmännen tror att han är död, men han är livs levande.
- Är han? - Hur då?
Känner ni inte armén? De kan inte hänga en gardin, om de så försökte.
Ni mår bra hoppas jag.
Du svarar vi tilltal, enligt brittiska regler.
Jag är officer i brittiska armén och vill ha respekt enligt min grad.
Ni är inte officer, ni blev av med era grader i militär rättegång.
Ni betraktades som död, och här står ni?
En civil som låtsas vara major Vaughan?
Man måste ta hand om glasögon, Sharpe.
Som ni vet.
- Ni är spion, Sharpe? - Jag är soldat.
Ni är spion, Wellington själv fejkade din avrättning.
Spanska armén kommer att vilja veta det här.
Varför ansträngde ni er så för att rädda markisinnan?
Hon fyllde år, och jag hade bakat en kaka.
Ni hade sönder mina glasögon, Sharpe, med avsikt.
Det här är ett fint instrument.
Från Wellington själv.
Öga för öga, Sharpe.
Det kan vara ett tusental sådana vid Santa Maria.
Vi är fem. Det är fina odds. Vad säger ni?
- Det låter bra. - Trés jävla bon.
- Tror du att jag vill ha dig levande? - Nej.
Det är sant. Du ska få leva.
Du ska få gå ut med ditt svärd.
Vi vill ha något i utbyte så klan.
Du kommer att spendera resten av kriget i Frankrike.
Du kanske blir civiliserad.
Men sen är det ditt val.
Nu så... Berätta för mig, Sharpe.
Sökte markisinnan efter hjälp från britterna?
Du är enveten, Sharpe, som alla soldater.
Hon har satt dig här, och du vill inte svara?
Det var du som satte mig här.
Jag arrangerade duellen, men du vet inte varför.
Eftersom du vill dö, ska jag berätta för dig.
Kung Ferdinand kommer att skriva på ett avtal med oss.
Det innebär britternas reträtt. Det stöds av kyrkan och av adeln.
Allt på grund av att du ville ta en duell.
Du är en idiot, Sharpe. Jag räknade med det.
Kom igen, Perkins. Jämra dig.
Kolera...kolera!
Blimey, de kommer att spränga stället till himlen.
Jag har längtat efter det här, Sharpe.
Jag trodde inte det skulle bli av. Men vet du vad?
Det finns en gud trots allt.
Hej... Vite.
Flytta på dig, det är jag!
Hej, sir.
- Varför tog det sån tid? - Jag har blivit far.
En pojke, Patrick José Hagman...
Grattis, jag bjuder på en sup i Vitoria.
Tre franska arméer framför oss, här i Vitoria.
Men i det här läget har vi fler män.
Många kommer att dö, men vi ska vinna.
Vi ska driva fransmännen ur Spanien för alltid.
Fortsätt mot segern, de kommer inte att kunna hålla emot.
Lätta kompaniet!
Vi har order att attackera och inta flanken där.
Avancera med aggressivitet.
Armén följer oss, men ni följer mig.
Framåt!
- Ni har bedragit mig. - Jag förstår inte.
Sharpe lever och markisinnan är fri.
- Engelsmännen kommer. - Jag såg Sharpe hängas!
Du kallade mig "lögnare".
Major Vaughan anmäler sig.
Rapportera. - Fransmännen vill driva ut oss, sir.
- Fader Hacha är indragen. - Han ska dö.
Major Ducos ligger bakom, sir. Han har stödbrev från spanjorerna.
De tvingades av Hacha och inkvisitionen.
- Är han på flykt med breven? - Ja, sir.
Återgå och ta kommando, spräng ett hål ston för en armé.
- Du får stöd med artilleri. - Ja, sir.
Sharpe! Om du hittar markisinnan, för henne till mig.
Jag har frågor att ställa henne.
Sir...
De utvalda!
Håll leden, soldater! Håll leden!
Salter Sixth, håll greppet! Ingen återvände!
Major Sharpe!
Mr D'Alembord!
Ni har skrämt dem, pojkar! De vet att de kommer att förlora.
Och nu för de möta en spöke.
Furir Harper! De utvalda till fronten.
Fransmännen får ducka. Lätta kompaniet i led, följ mig!
- Ta den, John. - Tack, skytten!
Kom igen!
Markisinnan.
Ur vägen... Släpp förbi mig.
Jag är major Ducos... Jag har dokument till kejsaren.
Titta här...
Markisinnan...
Titta här. Lilla Patricks arv.
EI Matarife... Matarife!
Du är en fegis, Matarife.
Du slåss bara mot kvinnor.
- Om de rör henne... Knäpp dem! - Inga problem, sir.
Du måste räkna sätten du kan dö på...
De döda räknar inte, Matarife.
Kom igen... Döden kallar på dig.
Ditt svin.
Ett...två...tre...
Du och din bror jobbar för fransmännen.
Ni jobbar båda för fransmännen. Vem dödade markisen?
- Vem dödade markisen? - Det var jag.
- Var din bror med dig? - Ja.
- Var ni båda lejda av fransmännen? - Ja.
Hörde ni vad han sa? Hörde ni?
Se efter henne, Pat.
Jordens avskum, Nairn.
- Men vi har gjort fina män av dem. - Ganska.
- Hej. - Jag ville ge dig det här.
För att visa min tacksamhet.
Tack.
- Vackert - Tack för vad du sa.
Jag väntade mig inte att britterna skulle visa sådan förståelse.
Det var inte jag. Wellington har en svaghet för skönheter.
Så du är fri nu...
Jag förlorade min man, mina ägodelar och alla mina pengar.
Jag är avskydd av spanjorerna och hatade av fransmännen.
Så fri är jag inte.
Jag är säker på att du hittar en ny beskyddare.
Jag behöver ingen beskyddare.
Och du, vad ska du göra nu?
Jag är soldat. Jag går dit Wellington ber mig.
Kom och besök mig, i mitt hus vid Seine.
Mörk paté... Och honung.
Kallt, kallt vin på varma, varma dagar.
- Vi kommer förbi. - Jag ser fram emot det.
Jag har fått order om att förflyttas norrut.
- Jag förbereder mig på att resa. - Jag vet.
- Du har sagt att du gillar mig. - Ja, det är sant.
Ursäkta, allt är klan, sir.
- Jag kommer, furir Harper. - Okej, sir.
Adjö, Sharpe.
Kvinnor gillar att gifta sig, Patrick.
Kan de inte göra det själva, och berätta om det efteråt?
- Vill du göra det? - Jag vill inte göra henne besviken.
Jag ska göra det, även om jag inte gillar det.
Översättning: Björn Hessle Les Mots, 2007